86

szükségképpen, hanem társadalmi megegyezés alapján jelenti egyik nyelvben ezt, a másikban amazt. Ha ezt a tényt valamennyi következményével tudomásul vesszük, mégpedig nem amúgy félszendergésben, sokkal határozottabban ítélkezhetünk a tudományoskodó pontoskodások és az önkényes jelentésváltoztatások kérdésében.
Ferdinand de Saussure, a nyelvtől el nem szakadt nyelvtudomány egyik eminens képviselője könyvének (Bevezetés az általános nyelvészetbe, Gondolat, 1967.) mindjárt az elején közli, hogy az „egyének és a társadalmak életében a nyelv (langage) bármely másnál fontosabb tényező. Megengedhetetlen volna, hogy tanulmányozása nehány szakember ügye maradjon : valójában többé-kevésbé mindenki foglalkozik vele; de a hozzáfűződő érdeklődés paradox következményeként nincs olyan terület, amelyben. több abszurd gondolat, előítélet, félrevezető fikció csírázott volna ki. Pszichológiai szempontból ezek a tévedések nem hagyhatók figyelmen kívül; a nyelvésznek azonban mindenekelőtt az a feladata, hogy leleplezze és lehetőleg teljes mértékben eloszlassa ezeket."
Rögtön ezután az előbbi gondolatokat kiegészítő állítás következik, a nyelv Saussure szerint „a beszélőképesség társadalmi terméke és - egyszersmind - azoknak a konvencióknak az összessége, amelyeket a társadalom egésze magáévá tett, és amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek a képességnek a gyakorlása az egyéneknél lehetővé váljék".
Minden tankönyvnek, népszerűsítő munkának innen, vagyis az alapról kellene indulnia, s ilyenformán hozzásegítenie elsősorban a közönséget, másodjára a hadseregnyi nyelvművelőt, hogy tudja, mire szolgál a nyelv, amelyet oly elszántan művel, s hogy azt is tudja, mivégre műveli. Számos nyelvművelőnek, magyartanárnak allergiái vannak, nem meghatározott céljai, s ez szükségszerű, hiszen únos-untalan csak azt magyarázzák neki, hogy miért mondanak egyesek tudnákot tudnék helyett, hogy az ly eltűnt a köznyelvből (Isten nyugosztalja), hogy a suk-süközés nem „igényes" beszéd, a „látnók" elavult alak. Az ikes igének könyvtárnyi irodalma, sőt hősi halottja is van. Az alapfogalmakat viszont úgy kell kiguberálni a szakirodalmi művekből, mint a kóbor kutyának az élelmet a szemétdombról. Az alapfogalmakról alkotott, akár téves vélemény híján, a nyelvművelő, úgy hajózik a nyelv tengerén, mint az iránytűjét vesztett hajóskapitány. Mi mást csinálhat, mint hogy rögtönöz ?
Sportnemzet vagyunk, a tévé esti tornájából mégis kifelejtettük a legfontosabb elemet: a lélegzést. Ha kíváncsiak, miként célszerű összehangolni a mozdulatot a lélegzéssel, hallgassák meg a bécsi rádió reggeli tornáját vezető Ilse Buckot.
A nyelvrontás egyik műhelye
A se jobbra, se balra nem tekintő nyelvművelői módszer a legcsekélyebb mértékben sem alkalmas arra, hogy a lavinaként a nyelvünkre zúduló szennyeződéstől megvédjen. Annál kevésbé, mert nyelvvédő intézményünk nincs, nyelvrontó intézményünk viszont van. Ilyen például az ETO, az egyetemes tizedes osztályozási rendszer. Az ETO-ról egyik nyelvészünk annyit tudott, hogy valamilyen futballcsapat.
A meglódult tudományágak valósággal ontják az új terminus technicusokat, Czuni István szerint, aki évekig decimált, naponta fél tucat a termés. Ezeket az új szavakat alkalmi fordítók, néha minden műszaki képzettséget nélkülöző könytárosok „ültetik át" magyarra, ellenőrzés nélkül. Senki nem járt utána - bajos is volna -, hány meg hány szóagyrémet sütöttek ki az ETO névtelen szerkesztői.
Az ETO nemzetközi fogalmi rendszer. Ennek alapján osztályozzák a könyvtárak többségében a különféle műveket. Nemzetközi azon az alapon, hogy valamennyi nyelvben ugyanaz a szám jelzi a tudományokat. Például a 4-es a nyelvtudomány, az 51-es a matematika, a 6-os a műszaki tudomány. A fő szám alosztályai jelentik egyazon tudományon belül a szakágazatokat; a 628-as az egészségügy-technikát jelöli, a 621,3-es az elektrotechnikát. Ha valakit ez érdekel, megkeresi a kartotékban a 621,3-es számot, s akár New Yorkba, akár Madridban, akár Koppenhágában van, bibiliográfiát kap a tárgyról, minimális utánjárás fejében. Az ETO szómutatójából indultak hódító útjukra a göngyöleg, a nyílászáró szerkezet és szörnytestvéreik.
Mivel országunkban a könyvtárak túlnyomó részében az ETO útmutatása alapján